Ideje indulni!
Hallotta, mit mondtam?
Kiürítés zajlik, érti?
- Velem kell jönnie! - Miért?
Mert nekem ezt mondták, én meg magának mondom.
A falu valamennyi lakosának. Mindenkinek.
Itt nem biztonságos, sugárfertőzött a levegő. Mi baja magának?
Tudja maga, hány éves vagyok?
Nem tudom. Idős.
82 éves vagyok. Az egész életemet itt éltem le.
Pont itt, ebben a házban. Ezen a helyen.
Mit érdekel engem a biztonság?
Én kaptam egy feladatot, ne akadékoskodjon!
Akadékoskodni?
Nem maga az első baka, aki fegyverrel ácsorog ott.
Tizenkét éves voltam, amikor kitört a forradalom.
Jöttek a cár emberei, aztán a bolsevikok.
Csak úgy masíroztak itt a magához hasonló fiúk.
Ők is megparancsolták nekünk, hogy menjünk el. Nem!
Majd jött Sztálin és az ő éhínsége: a holodomor.
A szüleim odavesztek, ahogy két húgom is.
A még életben lévőknek megparancsolták, hogy távozzanak. Nem!
Majd a nagy háború.
Német fiúk, orosz fiúk.
Még több katona, még több éhezés, még több holttest.
A fivéreim sosem tértek haza.
De én maradtam, és még mindig itt vagyok.
Mindazok után, amiket láttam.
Erre most menjek el egy olyasmi miatt, amit egyáltalán nem is látok? Nem!
Csak egy pillanat!
Ideje indulni!
Kérem, azonnal álljon fel!
Ez az utolsó figyelmeztetés!
Ideje indulni!
CSERNOBIL 4. RÉSZ
KIJEV, UKRÁN SZSZK, 1986. AUGUSZTUS
NÉGY HÓNAPPAL A ROBBANÁS UTÁN
0,4.
0,6.
15.
PRIPJATY CSERNOBILI KIÜRÍTÉSI ZÓNA
Legaszov.
Ott találkozom vele.
Az atom alázatra kényszerít.
Nem alázatra, megaláztatásra.
Miért van még mindig szabadon a mag? Miért nem fedtük már be?
Szeretnénk, de nem tudunk elég közel menni hozzá.
A tetőn lévő törmelék egyenesen a magból származó grafit.
Amíg nem tudjuk visszajuttatni onnan a reaktorba,
mindenkivel végez, aki csak a közelébe megy.
Mint látják, a tető három szintből áll. Elneveztük őket.
Ez a kicsi itt Kátya. 1000 röntgent bocsát ki óránként.
Már kétórányi kitettség is végzetes hatású. A következő Nyina.
2000 röntgen. Egyórányi kitettség is végzetes.
Afganisztánban távirányítású buldózert használtunk.
Túl nehezek, csak lezuhannának.
- Hát akkor? - Holdjárók kellenek.
Lunokhod STR-1-esek. Könnyűek, és ha ólom szigetelést kapnak,
akkor ellenállnak a radioaktivitásnak.
A Holdra nem juttattunk embert, de legalább a tetőtől távol tarthatjuk.
Ez a legfontosabb, tábornok.
Semmilyen körülmények közt sem mehet oda ember. Csakis robot.
És mi van ezzel a nagy területtel itt?
Az a Mása.
12 ezer röntgen.
Ha valaki tetőtől talpig védőfelszerelésbe bújva menne oda,
akkor két perc alatt a felére csökkenne a várható élettartama.
Három perc esetében pár hónapon belül meghalna.
A Mása szektorban még a holdjárók se működnének.
Ekkora dózisú gammasugárzás mindenen áthatol.
A részecskék szó szerint tönkrevágnák a mikrochip áramköreit.
Ami bonyolultabb egy villanykapcsolónál, Mása elpusztítja.
Joggal lehetne kijelenteni,
hogy a tető ezen pontja a világ legveszélyesebb helye.
Akkor hát, mit tegyünk?
Pont ezt akartuk mi is öntől megkérdezni.
181-es sátor?
- Nyugi, ingyen van. - Kicsit korai lenne.
Bacso.
- Pável. - Igen?
Melyik szakasznál szolgáltál?
A kijevi járműrészleghez helyeztek, csak aztán...
Nem ez a szarság érdekel. Afganisztánban.
Nem jártam Afganisztánban.
Nem vagyok katona.
Kifogytak az emberekből.
Zuhany, kaja. Azok a srácok a földet ássák.
Ők pedig a fákat vágják ki.
Ők a falusiak kiürítésért felelnek, ha jól tudom.
- Velük mi van? - Őket nem ismerem. Szarok rájuk.
Janek!
- Mit akarsz? - Adj egy tojástartót!
- Nem, csak egy van, és én... - Adj egy kurva tartót!
Ő velem van, érted? Senki sem baszakodhat vele!
Ezeket hulladék ólomból készítjük. Tedd a golyóid alá!
Most?
Nem, megvárhatod, amíg muffot váj oda a sugárzás. Igen, most.
A göncödön kívülre! Mi a szart művelsz?
- Vadásztál már valaha? - Nem.
Akkor ma szerencsés napod van.
Te, én meg az a rusnya örmény a sátorban, Garo.
- Mi felelünk az állatokért. - Hogyhogy az állatokért?
Mivel radioaktívak, ezért pusztulniuk kell.
De nem nehéz, főként háziállatokról van szó.
Boldogok, ha meglátnak minket, odafutnak hozzánk.
Durr! A tetemeket a platóra dobjuk, onnan a dögkútra mennek,
ahol betonnal leöntve elhantoljuk őket, végül piálunk.
Annyi vodka jár, amennyit csak akarsz. Na és ezer rubel.
Gyere, szerezzünk neked fegyvert!
MOSZKVAI LOMONOSZOV EGYETEM KÖNYVTÁR
Igen?
Ezeket a dokumentumokat kell látnom. Csak engedéllyel lehetséges.
A Központi Bizottságnak dolgozom.
Elvtárs!
Ezt az egyet megnézheti.
Köszönöm, elvtárs.
- Tiszta. - Kamerákat bekapcsolni!
- Jelerősség? - Elfogadható.
Fedélzeti diagnosztika fut.
Szóljon, ha készen áll az indításra!
És ez ment volna a Holdra!
Nem pont ez.
Tudom, hogy nem pont ez.
Ez a holdjáró raktárban állt, még kettőt tudnak építeni.
Ennyinek elégnek kellene lennie Nyinához és Kátyához.
És Mása?
A Központi Bizottság arról értesített,
hogy találtak valamit, ami talán működhet ott.
- Külföldit. - Amerikait?
Természetesen nem. Egy német rendőrrobotot.
De nyugatnémet, szóval képzelheti, milyen kellemes beszélgetés volt.
Lefutott a diagnosztika, a motor bekapcsolható.
Kezdheti!
Tudja mozgatni?
Valerij, mi ez? Csak nem egy mosoly?
Látom, javult az állapota, Gyatlov elvtárs.
Nem, távozzon!
Szükségem van a segítségére.
Akimov indította be az AZ-5-öst.
- Amikor ön kiadta a parancsot... - Parancsot? Miféle parancsot?
Toptunov parancsára nyomta meg Akimov a gombot.
Ez volt az egyetlen épkézláb döntésük az inkompetens barmoknak.
Meg tudja erősíteni, hogy a reaktor...
a leállításra tett kísérletet követően robbant fel?
Honnan tudnám egyáltalán, hogy felrobbant-e?
Ezt a nemzeti archívumban találtam. 1976-ban készült...
az RBMK reaktorok szélsőséges körülmények közötti működtetéséről.
És?
A szerzők nevét olvashatatlanná tették.
Ráadásul két oldal hiányzik.
Az államnak meg kell védenie a titkait, elvtársnő.
- Maga mást merészel állítani? - Elkövettek egy hibát.
A tartalomjegyzéket nem törölték ki.
Úgy tűnik, a hiányzó oldalak a pozitív üregtényezőre utalnak.
És az AZ-5-ösre. Ez jelent önnek valamit?
Mit akar ezzel elérni? Miért engem faggat erről?
Maga dolgozott abban a reaktorban. Jobban tudja nálam.
Tehát minden az én hibám? Erről van itt szó?
Nem felelősségre vonni akarom. Azt akarom megtudni, mi történt.
És akár felfogja, akár nem, én vagyok a legjobb esélye a golyó elkerülésére.
Tud segíteni vagy nem?
Fogalmam sincs, mi állhatott benne.
A pozitív üregtényezőnek semmi köze az AZ-5-öshöz.
Fogja, aztán mehet is.
- Maga nem is kíváncsi? - Mégis mire?
Azt hiszi, a megfelelő kérdésekkel közelebb jut majd az igazsághoz?
Igazság nem létezik.
Kérdezze meg a fejeseket, csak hazugságokat fog kapni.
Én pedig egy golyót.
Csak két szabály van. Egy...
Ne fogd rám a puskát! Ez könnyű, igaz?
Arra a szarházira ráfoghatod, azt letojom, de rám soha!
Kettő: ha eltalálsz egy állatot,
és nem döglik meg rögtön, addig lövöd, amíg el nem pusztul.
Ne hagyd szenvedni, különben én nyírlak ki téged, megértetted?
Komolyan beszélek. Sok emberrel végeztem már.
Helyes. Akkor készen is állunk.
Amikor nekilátunk, befutnak oda, ahol biztonságban érzik magukat.
Ezért ajtóról ajtóra kell járnunk, rendben?
Helyes.
Hé! Tedd a dolgodat! Ajtóról ajtóra.
Gyerünk! Menj el! Menj már el! Menj!
- Ne hagyd őket szenvedni! - Bocsánat... bocsánat.
Húzd el a kocsiig!
Te nem eszel?
Igyál!
Még egyet!
Figyelj!
Mindenkiből ezt hozza ki az első alkalom.
Rendszerint akkor, ha embert öl meg.
Neked viszont egy kutya jutott. Hát aztán? Nincs ebben semmi szégyen.
Te emlékszel az elsőre, Garo?
Nekem az első Afganisztánban volt.
Épp mentünk át egy házon,
amikor hirtelen ott termett egy ember, mire én hasba lőttem.
Ja, ez egy igazi háborús történet.
Ezek sosem olyan jó sztorik, mint a filmekben. Inkább bénák.
Ott egy ember, bumm, haslövés.
Annyira betojtam, hogy utána egész nap nem húztam meg a ravaszt.
Arra gondoltam: "Hát, ennyi volt, Bacso."
"Beleeresztettél valakibe egy golyót."
"Többé már nem vagy ugyanaz. És már soha nem is leszel."
De aztán másnap felébredsz, és még mindig te vagy az.
Így rá kell jönnöd,
hogy mindvégig ilyen voltál.
Csak épp nem tudtál róla.
Az egész emberiség boldogsága.
Mi van?
"Célunk az egész emberiség boldogsága."
Aha.
Én boldog vagyok. Minden egyes nap.
Na, jó, vissza a melóhoz!
Gyerünk!
1986. SZEPTEMBER
Megérkezett.
Gyerünk!
Emeld fel! Tartsd meg!
- Lassan, óvatosan! - Húzzátok!
Joker.
A németek így nevezték el: Joker.
- Készen áll? - Készen.
Vesszük a jelet.
Kamerák!
Motor!
A motor működik, a jel erős.
Rendben, akkor ne kapkodjuk el.
Előre egy métert, hátra egy métert!
Előre egyet.
Németek...
Vissza egyet.
Nincs jel?
Nem a jellel van a gond, hanem a járművel.
Leállt.
Persze, hogy tudom, hogy hallják! Azt akarom, hogy hallják az egészet!
Tudja, mit műveltek? Mondja el ezeknek a barmoknak, mit tettek!
Kurvára leszarom!
Mondja el Rizskovnak! Mondja el Ligacsovnak!
Mondja el a kibaszott Gorbacsovnak! Mondja el!
Az állam hivatalos álláspontja az,
hogy globális nukleáris katasztrófa nem lehetséges a Szovjetunióban.
Azt mondták a németeknek, hogy a sugárzás legmagasabb értéke...
2000 röntgen.
A propagandaparamétereket adták meg nekik.
A robotnak egy pillanatnyi esélye sem volt.
Kéne egy új telefon.
- És ha nem takarítjuk le? - Muszáj lesz letakarítanunk.
Ha nem tisztítjuk meg a tetőt, nem lehet megépíteni a védőburkot.
Ha nem tudjuk megépíteni, az ott 12 ezer röntgent bocsát ki,
közel kétszer annyi radioaktivitást, mint a hirosimai atombomba.
- Minden órában, óráról órára... - Tudom, tudom.
És az ólom?
Nem tudom, lehetséges-e,
de felolvaszthatnánk, és felülről ráönthetnénk, afféle bevonatként.
Először is: a legtöbb ólmot már felhasználtuk, hogy befedjük...
A műszereket ólomréteg szigeteli a többi reaktorépületben.
De a katonák lebontják a védőpáncéljukhoz.
Komolyan mondja?
De még ha volna is ólom, forró fémről lenne szó helikopterekben.
És ez ólom, Borisz, tonnányi súlyú.
Mi van, ha belőjük a grafitot a lyukba?
Vannak nagy kaliberű töltényeink, robbanófejeink.
Ezek már bele tudnák lökni...
Maga robbanófejeket akar kilőni egy nyitott atomreaktorra?
- Nos... - Naná,
gyújtsuk fel újra a tetőt! Olyan könnyen ment elsőre is az eloltása.
Most mégis miről beszélünk?
Egy másik robotra van szükségünk.
Olyanra, amelyik kibírja a radioaktivitást.
Rákérdeztem, nincs semmi.
Az amerikaiaknál se?
Ha az amerikaiaknak lenne is ilyen technológiájuk,
komolyan azt hiszi, hogy nekünk adnák?
És a Központi Bizottság sosem süllyedne odáig, hogy tőlük kérjen.
Maga is tudja, én is tudom.
Nincsenek robotok.
Biorobot kell.
Az meg mi?
Használjunk biorobotokat.
Embereket.
Ma sok volt.
Honnan szereznek ezek kaját?
Megeszik a csirkéket.
Aztán egymást.
Ajtóról ajtóra.
Pável!
Nem hallottad? Neked szóltam!
A picsába!
Menj csak ki!
Menj!
1986. OKTÓBER
Katona elvtársak!
A szovjet népnek elege van ebből a balesetből.
Azt akarják, hogy takarítsuk el, mi pedig komoly feladatot bízunk magukra.
A munkaterület körülményei miatt...
nem több, mint 90 másodpercük lesz megoldani a problémát.
Figyelmesen hallgassák végig az instrukcióimat,
és pontosan azt tegyék, amit mondok!
Ezt a saját és az elvtársaik biztonságának érdekében mondom.
Bemennek a 3-as reaktorépületbe.
Felmennek a lépcsőn, de nem mennek ki azonnal a tetőre.
Amikor felérnek,
a tetőkijárat előtt várakoznak, és kifújják magukat.
Erre az ezután következők miatt lesz szükség.
Ez itt a munkaterület. Meg kell tisztítanunk a grafittól.
Némelyik 40-50 kilós tömbökben van.
Az összeset le kell dobni innen, a széléről.
Figyeljenek az elvtársaikra, miközben gyorsan eltávolodnak a nyílástól,
erre balra fordulva, a munkaterületre.
Vigyázzanak, el ne essenek! Van egy lyuk a tetőn.
Óvatosan, hogy bele ne essenek.
Gyorsan kell mozogniuk, valamint megfontoltan is.
Megértették a feladatot a magyarázatom alapján?
Igen, tábornok elvtárs!
Ez lesz életük legfontosabb 90 másodperce.
Véssék emlékezetükbe a feladatot, aztán hajtsák végre!
Itt az idő! 90 másodperc után kongatni fogok.
Amint meghallják, azonnal térjenek vissza! A lapátokat dobják a hordóba,
és menjenek le a folyosóra a fertőtlenítéshez.
A legfontosabb, hogy a tetőn csak lapátolják le a törmeléket,
de a korláton ne nézzenek át! Világos?
Nagyszerű! A jelzésemre indulnak. Felkészülni, indulás!
Katona elvtárs! Befejezte.
Ideje indulni.
A kesztyűd!
Anyu, anyu!
PRIPJATY 1986. DECEMBER
Bocsánat a körülményekért, de anélkül kell beszélnünk, hogy...
Gyatlovot bíróság elé állítják. Ahogy Brjuhanovot és Fomint is.
Bennünket kérnek fel szakértői tanúvallomásra.
Mindhármunkat. De mielőtt ez megtörténne...
A Központi Bizottság Legaszovot Bécsbe küldi.
Egy főhadiszállásra. Mégpedig a Nemzetközi Atom...
Atomenergia Ügynökség. Tudom, hogy Bécsben van.
Mit kértek magától, mit tegyen?
Mondjam el a világnak, mi történt.
Hát, akkor nem ártana, ha tudná is, hogy mi történt.
Rekonstruáltam az események időrendjét, percről percre.
Némelyik mozzanatnál másodpercről másodpercre.
Benne van minden döntés, megnyomott gomb és elfordított kapcsoló.
És? Bűnösök?
Igen, komoly hozzá nem értésben,
biztonsági előírások megszegésében és súlyos gondatlanságban.
De hogy a robbanás miatt is? Abban nem vagyok biztos.
Hogyhogy nem biztos benne?
Kielemeztem az adatokat. Toptunov igazat mondott.
Amikor ők leállították a reaktort, akkor robbant fel.
Úgy gondolom, ez a cikk talán válaszokkal tudna szolgálni.
Csakhogy két oldalt eltávolítottak belőle.
Maga ezt már korábban is látta!
Kérem, higgyék el, amikor azt mondom,
fogalmam sem volt róla, hogy robbanást okozhat.
- Egyikünk sem tudta. - Mit nem tudott egyikőjük sem?
1975-ben egy leningrádi RBMK reaktorban...
megrepedt egy fűtőanyag-cső.
A mérnökök megnyomták az AZ-5-öst,
de ahelyett, hogy a reaktor teljesítménye azonnal csökkent volna,
egy pillanatra megemelkedett.
Hogy lehetséges ez?
Pont ezt a kérdést tette fel egy kollégám, Volkov is.
Ő írta ezt az anyagot.
Amikor egy RBMK reaktor alacsony teljesítményen üzemel,
közismerten instabil.
A reaktivitása hajlamos az ingadozásra.
Normális körülmények között a szabályozórudak ezt kiegyenlítik.
Normális körülmények között igen. De a csernobili mérnökök a teszt során...
lecsökkentették a reaktor teljesítményét.
Majd szinte az összes szabályozórudat kihúzták, hogy ismét növeljék azt.
Ez az, amit Volkov megtanult a leningrádi esetből.
Amikor a bór szabályozórudakat teljesen kihúzzák a reaktorból,
a visszahelyezéskor először nem bór kerül a reaktormagba,
hanem grafit.
A szabályozórudak vége grafitból van, ami kiszorítja a vizet és a gőzt.
Emiatt a reaktivitás ahelyett, hogy lecsökkenne, drasztikusan megugrik.
Akkor mi a fenéért nyomták meg azt a gombot?
Mert ők nem tudták.
Pedig Volkov már tíz évvel ezelőtt figyelmeztette erre a Kremlt.
De hát nem lehet megkérdőjelezni...
a szovjet atomenergia-ipar felsőbbrendűségét.
Ezért a KGB államtitokká nyilvánította.
Amikor láttam a nyitott reaktort,
még akkor sem gondoltam, hogy az AZ-5-ös ezen hibája okozhatta.
Mert ez a hiba nem vezethet robbanáshoz,
hacsak a mérnökök előtte a katasztrófa szélére nem sodorják a reaktort.
- Tehát az ő hibájuk. - Igen.
De nem kizárólag az ő hibájuk.
Nem.
Ezt fogja mondani Bécsben is?
Nem lehet ennyire naiv.
Jelenleg is 16 RBMK reaktor működik a Szovjetunióban.
Ki kell javítani bennük ezt a hibát!
Ami csak úgy lehetséges, ha ezt nyilvánosságra hozzuk.
Így kényszerítve lépésekre a Központi Bizottságot.
Maga azt javasolja, hogy Legaszov szégyenítsen meg egy olyan nemzetet,
amely megszállottan igyekszik elkerülni a megaláztatást.
Köthetnénk egy alkut a KGB-vel.
Maga kihagyja ezt az információt Bécsben,
ők pedig engedélyezik, hogy biztonságossá tegyük a többi reaktort.
Alku a KGB-vel? És még én vagyok naiv!
Rá fognak szállni a családjára, ahogy a barátaira is.
Van esélye a világhoz szólni, Valerij. Ha nekem lenne egy ilyen esélyem...
De nem magának van, igaz?
Ismerek magánál bátrabb embereket, Komjuk.
Amikor eljött a nagy pillanatuk, nem tettek semmit,
mert amikor az ember saját életéről és a szerettei életéről van szó,
akkor az erkölcsi meggyőződés nem jelent semmit sem.
Elillan.
És abban a pillanatban csak azt akarja az ember, hogy ne lőjék főbe.
Hallotta már azt a nevet, hogy Vaszilij Ignatyenko?
Nem.
Tűzoltó volt.
Két héttel a baleset után halt meg.
Meglátogattam az özvegyét.
Megszületett a gyermekük. Egy lány.
Négy órát élt a kicsi.
A radioaktivitás végzett volna az anyával, de a baba "magába szívta".
A gyermeke.
Olyan országban élünk, ahol a gyerekek élete árán menekül meg az anyjuk.
Pokolba az alkujával!
És pokolba az életünkkel is!
Valakinek el kell kezdenie kimondani az igazat.
Gratulálok, elvtársak!
Maguk az utolsók 3828 ember közül.
Tökéletesen végezték el a kötelességüket.
Jó egészséget és hosszú életet kívánok!
Mindannyian 800 rubeles jutalomban részesülnek.
- Köszönöm. - A Szovjetuniót szolgálom.
Magyar szöveg: Lunczer Gábor